Dampmaskinens Historie
Forfatter: Karl Schmidt
År: 1874
Forlag: Hempelske Bohandels Forlag
Sted: Odense
Sider: 347
UDK: 621.1 Gl.
DOI: 10.48563/dtu-0000269
Emne: Trykt i Fyens Stiftsbogtrykkeri hos J. C. Dreyer
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
Lokomotivet og Jernbanerne.
269
hvert Spor skjære hinanden, eller dobbelt,
som ved B og A, livor alle fire skjære hver-
andre.
Den simpleste Maade at indrette et Spor-
skifte vilde være at gjere et Stykke af det
ene Spor bevægeligt, saa at det lod sig dreje
til Siden; men da et af Sporene derved blev
fuldstændig afbrudt, hvilket let kunde afsted-
komme Ulykke, saa lader man hellere i Delings-
punktet de to yderste Skinner være sammen-
hængende og faste, medens de indre gjøres
bevægelige. Derved kan ganske vist et Tog
ved Uagtsomhed fra Banevogterens Side komme
ind paa et urigtigt Spor, men løbe af Skinnerne
kan det ikke. Hvorledes da nu dette er at
forstaa, viser Fig. 144. De to inderste Skinne-
Fig. 144. Sporskifte.
stykker A A’, DD’, der ere skaarne til kile-
formigt veel A og D, ere ved Tværstængerne
E, E’ fast forbundne indbyrdes; derimod er det
hele System A’A E’E DD’ — den saakaldte
Tunge — bevægeligt til Siden, saa at enhver
af dens Skinnestykker kan bringes til at ligge
an imod sin Sideskinne, medens da selv-
følgelig den anden gaar fra sin. I Figuren er
saaledes A’A lagt op imod C’A, en Stilling,
som tillader det fra A kommende Tog at løbe
ind paa Sporet A A1, BB’, idet Sporkrandsen
paa Hjulet ved A løber ind paa Indersiden af
A A’, medens Sporkrandsen paa Hjulet ved B
samtidig holdes aldeles klar af DD’. Skulde
Toget derimod fortsætte sin Fart paa samme
Spor eller komme fra den modsatte Side, saa
maatte Banevogteren have slaaet Tungen over
til den anden Side. Dette kan lian gjøre ved
et Ryk opad paa den i Figuren ved II G an-
givne Vægtstang, der ti] yderligere Forstaaelse
af det hele er tegnet ned underneden. Man
ser, at H G, Sporskiftestolen, som den
kaldes, er bevægelig om en vandret Axe ved
G; dens nederste Endepunkt er fastliængslet til
Trækstangen F, som igjen er fast forbundet
med Tungen DEA; L er en Kontravægt, der
holder Stolen i den Stilling, man giver den.
Forholdene ved Sporkrydsningerne an-
skueliggjøres af Figurerne 145—47. I Figur
145 er det den enkelte Sporkrydsning, det drejer
sig om, den, der i ethvert Tilfælde altid følger