Chemiske Breve 1854
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
173
en høiere eller lavere Temperatur, stedse bliver den
frigjorte Varmemængde en uforanderlig Størrelse.
Naar vi tænke os, at Kulstoffet i Føden forvand-
ler sig til Kulsyre i Dhrelegemet, saa maa der ud-
vikles lige saa megen Varme, som om den directe
var forbrændt i Luften eller i Ilt; den eneste For-
stiel er den, at den frembragte Varmemængde for-
deler sig paa ulige Tider. I ren Ilt, foregaaer For-
brændingen hurtigere, Temperaturen er høiere; i
Luften langsommere, Temperaturen er lavere, men
den holder længere ved.
Det er klart, at Antallet af de frigjorte Varme-
grader maa tiltage eller aftage med den Mængde
Ilt, som i lige Tider tilføres ved Aaudcdrætspro-
cessen. Dyr, som aande rastt og hurtigt og følgelig
fortære megen Ilt, ere i Besiddelse af en høiere
Temperatur, end andre, som med lige Volumen Le-
geme, der sial opvarmes, i samme Tid optage min-
dre Ilt i sig; et Barn mere (39") end et voxent
Menneske (37„<>), en Fugl mere (40 til 41") end
et firefoddet Dyr (37 til 38"), eud en Fisk eller et
Amphibie, hvis Egeutemperatur stiger IV2 til 2 o
over det omgivende Medium. Alle Dhr ere varm-
blodige, men kun hos dem, som aande ved Luuger,
er Egcnvarmen aldeles uafhæugig as Omgivelsens
Temperatur.
De paalideligste Iagttagelser bevise, at i alle
Klimater, i den tempererede Zoue, saavelsom ved
Mqvator eller ved Polerue, Menneskets og alle de
saakaldte varmblodige Dyrs Temperatur aldrig vex-
ler; hvor sorskiellige ere dog ikke de Betingelser,
hvorunder de leve!