Beretning fra en rejse i England
Forfatter: N. P. Schierbeck
År: 1908
Serie: Dansk Forening for Arbejderbeskyttelse 5. Hefte
Forlag: Harald Jensens Bogtrykkeri
Sted: København
Sider: 18
UDK: 331. 8 Sch
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
13
Man erkendte mere og mere, at Arbejdet udførtes langt bedre
under gode sanitære Forhold.
Det var et almindelig udtalt Ønske hos Fabriksinspek-
tørerne, at der maatte fastsættes en vis Standard for tilstræk-
kelig Ventilation under almindelige Forhold. En Kommission
har været nedsat til Fastsættelsen af en saadan Standard, og
efter nøjere Undersøgelse af Forholdene i en større Del Fa-
brikker kom denne til det Resultat, at en saadan Standard
bedst lod sig udtrykke ved en bestemt Kulsyreprocent, som
ikke maatte overskrides. Som passende i den Henseende fast-
sattes 1,2 °/00 Kulsyre, maalt i Mandshøjde i Rum uden kun-
stig Belysning, 2 °/00 for Rum med kunstig, ikke elektrisk Lys.
Foreløbig er dog denne Kulsyrestandard ikke paabudt af
Centraladministrationen.
Særlige Ventilationsforanstaltninger.
Saavel i Fabriksloven som i Sundhedsloven findes der
Bestemmelse om, at enhver Fabrik eller Værksted maa ven-
tileres saaledes, at alle Luftarter, Dampe, Støv eller andre
Urenheder, udviklede linder Arbejdet og skadelige for Sund-
heden, saa vidt det praktisk set er muligt, gøres uskadelige.
I Fabrikker eller Værksteder, i hvilke udføres Slibning,
Glitning, Polering paa Hjul eller en anden Proces ved
hvilken Støv, Luftarter, Damp eller anden Urenhed udvikles
og indaandes af Arbejderne i en Grad, som kan blive skade-
lig for Sundheden, kan der af Fabriksinspektøren forlanges
opsat en Exhaustor eller anden mekanisk Ventilationsforan-
staltning, saafremt han maatte mene, at Faren for Arbejderne
i væsentlig Grad kan formindskes herved. Denne sidste Be-
stemmelse gælder dog ikke for „men’s workshops.“ Her møder
os saaledes atter den tidligere nævnte Undtagelse af Værk-
stedsrum for voksne mandlige Arbejdere.
Denne begrænsede Beskyttelse af den voksne mandlige
Arbejder stammer fra en ældre Tids Syn paa F'orholdet mel-
lem Arbejdsgiver og Arbejder. Arbejdskraften opfattedes som en
Vare, lig enhver anden. Arbejderen sælger denneVare til Arbejds-
giveren for en vis Pris, Arbejdslønnen. Den voksne mandlige Ar-
bejder, som kender sit Arbejde, maa selv være i Stand til forud at
bedømme de Farer, som Arbejdet frembyder og maa tage disse
med i Beregning, naar han indlader sig paa at sælge sit Ar-
bejde til den paagældende Arbejdsløn. Staten har ingen Ret