Det lollandske Digelag 1873-1913
og Stormfloden den 13. November 1872
År: 1913
Forlag: Martius Truelsens Bogtrykkeri
Sted: København
Sider: 45
UDK: 6275
Udgivet af Digebestyrelsen for Lolland
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
N. og NNV. Kuling den 29. December, gik i Løbet af den 30. over til N.,
og rasede efter meteorologisk Instituts Meddelelser i over 1 Døgn med
omtrent samme Styrke fra NO. og tog først af i Styrke den 31. ved Midnat,
saaledes at denne Storm baade i Styrke og Langvariglied overgik November-
stormen 1872, der kun i ca. 12 Timer var paa sit Højeste.
Da Stormen imidlertid den 1. Januar trak sig mere nordlig, blev Vand-
standen ikke stuvet op i Østersøens østlige Del som i 1872 og naaede
kun til ca. 8 Fod ved de lollandske Digers østlige Strækninger, hvorimod
der ved Vesternæs og Kappel omtrent var samme Vandstand som ved
Novemberfloden, og i Nakskov Havn endog nogle Tommer derover. Øde-
læggelserne blev som Følge heraf ikke saa betydelige ved Østersødigerne,
og Reparationsudgifterne oversteg ikke ca. 26,000 Kr.; men da Vand-
standen ved Digerne paa I£rrindlev Fælled kun stod 18 Tommer under
Digehøjden dersteds, maatte Digelaget forat berolige Befolkningen foretage
en Forhøjelse af et enkelt Afsnit udfor Errindlev Fælled, hvorved samtidig
Beboernes Ønske om Bidrag til Anlæg af en Havn blev imødekommet,
idel Fylden til Digeforhøjelsen toges ved Uddybningen af et Areal udenfor
Diget til den paatænkte Havnedybde, saaledes at Beboerne derefter kun
havde at bekoste Bolværker m. m.
Digernes Modstandsevne visle sig under denne langvarige Storm til-
fredsstillende og Gennemsivninger sporedes intetsteds; og de vestlige Diger
kan nu siges at have bestaaet deres Prøve med Hensyn til denne Vind-
retning; men Højden gav for de østlige Digers Vedkommende Anledning
til Betænkeligheder og godtgjorde Vandbygningsdirektør Otterstrøms
tidligere Udtalelser om, at Digerne flere Steder var 1—2 Fod lavere end
nødvendigt for at være fuldt betryggende mod en Stormflod som i 1872.
Lollandsdigerne var dog forsaavidt mere betryggende end Falsterdiget,
hvor Vandet under sidstnævnte Storm ved den sydlige Ende endog var
begyndt at løbe over et enkelt Sted, forinden Stormen begyndte at aftage i
Styrke; men man maa dog paa Lolland stadig have Opmærksomheden
henvendt paa Kassen mellem Østerskovgaards Forløbning og Fløjdiget op
i Land ved Hyldtofte Fælled (Bjerremarksforløbning), hvor det store Op-
land omkring Rødby Fjord og den tiltagende Bebyggelse ved Rødby Havn
efterhaanden vil betinge lokale Forhøjelser.
At Vindretningen og Vindstyrken under en Stormflod som i 1872 er
den farligste for Lollandsdigerne, synes Stormen 1904 at have indskærpet,
hvilket ligeledes fremgaar af en Storm den 4.—5. December 1883, som efter
meteorologisk Instituts Meddelelser forløb paa følgende Maade ved Gedser:
4. December Form, med stiv Kuling fra NV., der henad Aften og om
Natten gik over til NO. Storm, gav ved Kramnitze 6Va Fod Højvande; men
da Stormen i Løbet af den 5. Middag løjede af til stiv Kuling, faldt Vandet
til ca. 1 F'od o. d. V. for saa atter at stige til 474 Fod den 6., da det i Løbet
af Natten var blevet en stærk V. Storm.
- 38 -