Jordkloden Efter Syndfloden
Physisk-geographiske Skildringer for dannede Læsere
Forfatter: Louis Figuier
År: 1869
Forlag: P. G. Philipsens Forlag
Sted: Kjøbenhavn
Sider: 507
UDK: 551.4
Emne: Efter den franske Originals tredie Oplag
Med en Mængde i Texten indtrykte Oplysende Billeder og Prospekter
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
Kilder, Floder og Soer.
363
nemlig Trincheraskilden ved Porto-Cabello, der næsten laae i Niveau
med Havet og viste en Varme af 97 Grader, Marianakilden,
der udsprang i 2000 Fods Høide og hvis Vand holdt 64 Grader,
samt endelig Kilden ved Onoto, 2120 Fod over Havet og 45
Grader varm.
Det er den i de dybe Jordlag herskende, fra vor Klodes ild-
flydende Indre forplantede Varme, der opheder Vandet i de omtalte
Kilder til den hoie Temperatur, som udmærker det. Det er alle-
rede i det foregaaende Kapitel bleven omtalt, at Temperaturen
gjennemsnitlig voxer een Grad for hver 100 Fod, man trænger ned
i Jorden, og at den derfor paa et Sted, hvis Middeltemperatur
til Ex. udgjor 10 Grader, i en Dybde af 9000 Fod vil udgjore
100 Grader. Siver Regnvandet nu gjennem en eller anden til-
fældig Spalte i Jordskorpen ned til en saadan Dybde, opvarmes
det derfor ogsaa til 100 Grader og da det ved at ophedes bliver
lettere, vil det naturligt stige opad gjennem de ovenstaaeude Vand-
lag og, hvis det træffer en Aabuing paa sin Vei, vælde frem i en
meer eller mindre varm Tilstand.
Varme Miueralkilder forekomme især jævnligt i vulkanske Egne,
fordi de der stedfindende Jordskjælv og Udbrud as smeltede Masser
fra Jordklodens Indre sædvanlig efterlade flere kun tildeels ud-
fyldte eller aabne Spalter og Gange, gjennem hvilke Overfladevandet
med Lethed kem trænge dybt ned i Jorden og blive ophedet. Ved
Berøringen med de vulkanske Masser opløser det varme Vand da
gjerne endeel af disses Svovlforbindelser, og de i saadaune Egne
fremvældende Kilder ere netop derfor ogsaa meget ofte svovlholdige.
I Pyrenæerne, Auvergne, Schweiz, Neapel og paa-Sicilien, lutter
Steder, hvor der hersker eller har herflet en livlig vulkansk Virk-
somhed, findes der især en stor Mængde varme Svovlkilder.
Den bekjendte Reisende Capituin Burton besøgte i Aaret 1860
de varme svovlholdige Kilder, der ligge noget over en halv Miil
fra Saltsostaden i Mormonernes Land, Utahdistriktet, i det vestlige
Nordamerika. Vaudet i disse Kilder udspringer paa den vestlige
Side af en nærliggende Bjergkjæde og strømmer i en saa rigelig
Mængde frem fra Klipperne, at det allerede i en ringe Afstand fra
disse danner en So af et efter Aarstiden vexlende Omfang paa