Jordkloden Efter Syndfloden
Physisk-geographiske Skildringer for dannede Læsere
Forfatter: Louis Figuier
År: 1869
Forlag: P. G. Philipsens Forlag
Sted: Kjøbenhavn
Sider: 507
UDK: 551.4
Emne: Efter den franske Originals tredie Oplag
Med en Mængde i Texten indtrykte Oplysende Billeder og Prospekter
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
Kilder, Floder og Soer.
367
snart sonderrevne, spaltede og fulde af Fremragninger. Vand er
næsten altid tilstede under een eller anden Form i de underjordiske
Haller, som skummende Smaafloder, som melodist rislende Bække
eller Kilder, som stille Grubesoer, som aldrig smeltende Jismasser
eller som klamme Dunster, der gjore Luften raakold og Hulernes
Vægge og Gulv vaade og slibrige.
Den hoitidelige Taushed, der hersker i disse underjordiske
Paladser og Gange, deres forunderlige Bygniugsstiil, de jævnlig
med pragtfulde Bjergkrystaller prydede Vægge, der funkle som Dia-
manter i de viftende Faklers usikkre Lys, de mægtige Natursoiler,
der med kortere eller længere Mellemrum støtte de uhyre Hvæl-
vinger, de lange, i forskjellige Retninger bugtede Gange, der aldrig
synes at ville ende, de kæmpestore Haller, der paa en overnaturlig
Maade forstærke Lyden af de Talendes Stemmer og kaste den til-
bage som et ofte mange Gange gjentaget Eccho, den kolde, fugtige
og tunge Luft, som i Almiudelighed slaaer den Besøgende unode,
kort alt i dette Mørkets og Skyggernes hemmelighedsfulde Rige
bidrager virksomt til at frembringe et dæmonisk og spogelseagtigt
Indtryk. Uhyggelige Sagn knytte sig ogsaa overalt til de under-
jordiske Huler. I Oldtiden feirede de hedenste Præster deres bar-
bariste Gudsdyrkelse og blodige Offringer der, og paa flere Steder
i Indien som ved Ellora, Salsette og Elephanta benyttes enduu mørke
Klippegrotter som Templer for hemmelighedsfulde religiøse Dvelser
og Ceremonier. Selv i Frankrig have de talrige Huler, som findes
i Cevennerne, under Religionsforfolgelserne i Tidsrummet fra 1669
til 1700 meget ofte tjent som Tilflugtssteder for de ulykkelige Prote-
stanter, der kun ved at begrave sig i Jordens Dyb kunde undgaae
Valget mellem Landflygtighed eller Dod. I disse mørke og usunde
Klippegrotter skjulte de stakkels Forfulgte deres Hustruer, Born og
saarede Kammerater, og her samlede de trofaste Tilhængere af den
forbudne Tro sig tause og alvorssulde for i de raa Naturtempler
under Jorden at opbygges ved den kjætterske Gudsdyrkelse, som
frygtelige Straffe nodte dem til at udove i Morket.
Det er endnu ikke tilstrækkelig oplyst, hvorledes de store un-
derjordiske Huler oprindelig ere blevne til, men i mange Tilfælde
synes de dog naturligst at maatte forklares som Revner og