Jordkloden Efter Syndfloden
Physisk-geographiske Skildringer for dannede Læsere
Forfatter: Louis Figuier
År: 1869
Forlag: P. G. Philipsens Forlag
Sted: Kjøbenhavn
Sider: 507
UDK: 551.4
Emne: Efter den franske Originals tredie Oplag
Med en Mængde i Texten indtrykte Oplysende Billeder og Prospekter
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
Kilder, Floder og Soer.
369
Levninger tydeligt give sig tilkjende som tilhorende en langt senere
og nyere Tidsalder.
Jordskjælv give hyppig Anledning til Huledannelse, idet de
frembringe Revner og Aabuinger imellem de fra hinanden tilside-
sprængte Lag. I Lavaen opstaaer der ligeledes ofte Huler derved,
at de i den flydende Masse indeholdte Dampe og Luftarter puste
denne op som Blærer, der omgives med en fast Skal af den stiv-
nende Lava. Skjoudt denne sidste Slags Huler i Reglen ikke op-
naae nogen betydelig Størrelse, forekommer der dog flere Steder
som paa Wtna, Island og Hawajioerne vulkanske Grotter af en
meget anseelig Dybde og Udstrækning.
De berømteste Kttokkelhttler ere Gailenrenthhulen i Bayern,
Baumannshulen i Harzen, Hulerne i Omegnen af Luttich, i Derby-
shire, Devonshire og Aorkshire, i Cevenuerne, Jurabjergene og
Franche-Comts, og de paa Grund af vor udmærkede Lemdsmands,
Dr. Lunds, omhyggelige Undersøgelser saa bekjendte Hnler i det
Indre af Brasilien.
Gailenrenthhulen, der gjemmer fossile Knokler i et uhyre
Antal, ligger nær ved en lille Landsby, fra hvilken den har sit Navn.
Indgangen til den er snever og uanseelig, idet den tun maaler halv-
fjerde Alen i Hoide og sex i Brede. I eu ringe Afstand fra Jnd-
gamMaimittgen udvider Hulen sig imidlertid allerede til en anseelig
Hal, der gjennem eu snever Gang staaer i Forbindelse med en heel
Række underjordiske Sale af forskjellig Udstrækning og Hoide. Flere
af disse ligge ikke i samme Niveau som de andre, men sænke sig
pludselig dybere ued i Jorden, saa at man kun kan trænge iud i
dem ved Hjælp af lange Stiger. Hulerne indeholde Knokkellevninger
af forstjellige til en tidligere Jordperiode heilhorende Dyr, blandt
hvilke navnlig Hulebjornen er stærkt repræsenteret.
Baumannshulen bestaaer as fem Afdelinger, der ligge i en
forskjellig Dybde og ere indbyrdes forbundne ved Gange, Trapper
eller schachtformige Huller. Den anden Hule ligger saaledes femten
Alen dybere eud den forste, og for at naae den tredie, maa man
forst lade sig hidse et godt Stykke i Veiret ved Hjælp af Reb og derpaa
atter en Tidlang stige nedad, indtil man tilsidst naaer en i Bunden
med Vand bedækket Gang, der indeholder en stor Mængde Knokler as
Jordkloden efter Syndfloden. 24