Jordkloden Efter Syndfloden
Physisk-geographiske Skildringer for dannede Læsere
Forfatter: Louis Figuier
År: 1869
Forlag: P. G. Philipsens Forlag
Sted: Kjøbenhavn
Sider: 507
UDK: 551.4
Emne: Efter den franske Originals tredie Oplag
Med en Mængde i Texten indtrykte Oplysende Billeder og Prospekter
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
Havel.
477
Biscoö opdagede 1831 Enderbyland og Grahamsland. 1839 ud-
sendte Frankrig en Expedition under Dumont d'Urville og de for-
enede Stater en under Charles Wilkes. Begge Expeditioner op-
dagede en betydelig Kyststrækning af et stort Fastland, som navnlig
Wilkes fnlgte i en betydelig Længde. 1841 fandt James Ross,
en Brodersøn af den gamle John Ross, paa en Reise, hvis For-
maal var at naae den magnetiske Sydpol, en hot og steil Kyst,
som han fulgte indtil noget forbi den 78de Bredegrad og kaldte
Victoria Land efter Englands Dronning. Landet var overalt
bjergfuldt og sueedækket, og under den 77de Grad saae Ross- et
Par mægtige Bulkaner, som han gav Navnene Erebus og Terror
efter sine Skibe og af hvilke den forste var i fuld Virksomhed.
Vi skulle seuere omtale enkelte af de hernævnte Foretagender
noget nærmere, men foreløbig kun dvæle ved de eiendommelige Na-
turforhold, som Havet frembyder i Egnene omkring begge Poler.
Vandet befinder sig i disse Regioner den storste Deel af Aaret i
fast Form eller stivnet Tilstand, og Havet er derfor altid i større
eller mindre Udstrækning opfyldt med Jis, der snart viser sig som
een eneste sammenhængende Masse, snart som uhyre løsrevne og
med Strømmen drivende Brudstykker. Det er især disse sidste,
der gjore Seiladsen i Polarhavene saa farlig, medens de store fast-
liggeube Jismasser paa deres Side danne en naturlig Overgang
mellem Nand og Land, saa at det ofte for Undersogeren er van-
skeligt at drage en bestemt Grændse mellem, hvad der er Hav og
hvad der er fast Land. Fig. 78 giver os en Forestilling om de
phantastist formede Jismasser, der opfylde Polarhavet og fra dette
drive bort imod Syd til Atlanterhavets nordligste Deel.
Den bekjendte Hvalfanger Scoresby har givet en meget noi-
agtig Beskrivelse over de forfljellige Former, under hvilke Isen viser
sig i de arktiske Farvande. Ved I ismarker forstemer han de
store sammenhængende Flader, som man ofte træffer i Polarhavene
og som undertiden have en saa utrolig Udstrækning, at man i in-
gensomhest Retning kan oine Ende paa dem. Man har seet Jis-
marker as henimod 30 Miles Længde og 8—10 Miles Brede,
der vare saa jævne, at en Slæde uden at mode den mindste Hin-
dring kunde kjore mange Mile hen over dem. Tykkelsen af Jis-