Jordkloden Efter Syndfloden
Physisk-geographiske Skildringer for dannede Læsere
Forfatter: Louis Figuier
År: 1869
Forlag: P. G. Philipsens Forlag
Sted: Kjøbenhavn
Sider: 507
UDK: 551.4
Emne: Efter den franske Originals tredie Oplag
Med en Mængde i Texten indtrykte Oplysende Billeder og Prospekter
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
504
Havet.
fores den efterhaanden under Indflydelsen af Vind og Strom som
udstrakte Jismarker eller Flaader af mægtige Jisbjerge imod Nord,
hvor man kan træffe dem i Hoide med Cap Horn ja selv under
den 35te Bredegrad. Bryder Isen tilfældigt op i en stor Ud-
strækning og splittes den derpaa stærkt af Storme, kan man derfor
som Weddell finde Havet aabent langt imod Syd, medens det
maaskee næste Aar allerede tidligt spærres fuldstændig og hindrer
enhver Fremtrængen.
De to franske Skibe bleve flere Gange indesluttede i Isen,
som ved nordlig Vind skruede sig sammen paa alle Sider om dem
men, hver Gang det blæste fra Syd, atter skilte sig ad og aabnede
Havet for dem. Ved flere Lejligheder blev d'Urville nodt til at
benytte sit Skib som en Væder og lade det med fuld Fart lobe
lige mod den Ils, der omgav det, for paa denne Maade at bryde
det en Vei gjennem de udstrakte Jismasser.
Syd for Syd-Orkneyoerne opdagede d'Urville i 1838 en
omtrent 50 Miil lang Kyststrækning, som han kaldte Louis-
Philippes- og Joinv illes Land. Kysten var paa mange
Steder næsten 2500 Fod hot og bedækket med uhure Gletschere,
hvis Jismasser i Lavningerne mellem Fjeldene skjod sig ud i Havet.
Ross overbeviste sig nogle Aar efter om, at det omtalte Land kun
var en O, og at det besad flere Bjergtoppe af en betydelig Hoide
som Mount Penny og Haodington, der ere mellem 6 og 7000 Fod
hoie. Da d'Urvilles Besætning var stærkt medtaget af Sygdom
og Austrængelser, vendte han imidlertid kort efter tilbage til en
Havn paa Kysten af Chili, hvorfra han i Begyndelsen af Aaret
1839 atter stak i Soen paa en ny Opdagelsesrejse.
Denne Gaug styrede han i den modsatte Retning og fandt da
under Polarkredsen et ukjeudt Land, som han kaldte Adolie-
landet Den hoie og stelle Kyst var langs sit hele Forlob om-
givet af udstrakte Jismarker og svømmende Jisbjerge af en kæmpe-
mæssig Størrelse. Dumont d'Urville styrede ikke destomiudre uden
Betænkning ind i de snevre Aabuinger mellem Jismasserne, der
ofte indesluttede Skibene saa tæt, at man hvert Meblik maatte
frygte for at see dem knuste under Trykket af de hoit optaarnede
Masser. „De steile Jisvcrgge fortæller Dumont d'Urville i sin