Nyere Theorier for Beregningen Af Jærnkonstruktioners Bæreevne
Forfatter: A. Poulsen
År: 1889
Forlag: Hoffenberg & Traps Etabl.
Sted: Kjøbenhavn
Sider: 15
UDK: 5319:69
Emne: Særtryk
Særtryk af „Den tekniske Forenings Tidsskrift". 13. Aarg. 3.—4. Hæfte. 1889—90.
INDUSTRI-FORENINGEN.
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
Nyere Theorier for Beregningen af Jærnkonstruktioners Bæreevne;
Pig. 1.
tionalitet, nemlig mellem Længdeforandringernes og Paa-
virkningernes Variationer, men Formforändringerne
ere paa dette Stadium væsentlig blivende; fra Græn-
sen $ foregaar der altsaa en Strækning eller Sam-
mentrykning, som er forholdsvis meget større end
den elastiske Formforandring inden for Grænsen E.
Overgangsstadiet E—S har Egenskaber fælles halvvejs
med hver af de tilstødende Strækninger. — Forøges
Paavirkningen indtil et vist Punkt B, begynder Lege-
met at brydes, hvilket viser sig derved, at — under
Strækning - et eller andet Steds Tværsnit knibes
stærkt ind samtidig med, at der foregaar en betydelig
lokal Forlængelse, og snart efter indtræder Bruddet.
Dette Brudfænomen kunde synes at være selvfølgeligt:
Ved den betydelige Paavirkning, der virker, har jo
nemlig Stangen strakt sig, dens Tværsnit er formind-
sket — altsaa bliver Paavirkningen pr. Arealenlied
større end den var i det Øjeblik, da Brudbelastningen
begyndte at virke, der følger én yderligere Strækning,
Indknibning o. s. v.; men særlige Forsøg vise, at Bruddet
indtræder selv om Paavirkningen formindskes i For-
hold til Indknibningen. Modstandsevnen er altsaa fra
Brudgrænsen B at regne virkelig formindsket, saaledes
som det paa Figuren er antydet derved, at Kurven
bøjer sig mod Abscisseaxen. Ogsaa Forholdene under
det analoge Tilfælde af Brud ved Sammentrykning be-
vise dette, idet Bruddet ingenlunde standser paa Grund
af den indtrædende stærkere Tværsnitsforøgelse. Fra
det kritiske Punkt B at regne er Massen at betragte
som halvt plastisk.
Til denne almindelige Oversigt hører nu flere
Anmærkninger, saasom at en Paavirkning aldrig
frembringer hele sin Virkning strax — tværtimod,
man har særlig ud over Elasticitetsgrænsen ikke
kunnet paavise en Virkning, der var afsluttet, bvor-
længe man end lod Paavirkningen virke konstant.
Men naar en Stang strækker sig „i det uendelige
selv om det kun er lidt ad Gangen, saa
er den, praktisk set, i Færd med at
brydes. Man har deri en Grund til i
Praxis at undgaa Paavirkninger uden
for Elasticitetsgrænsen, foruden den
Grund, at forskjellige af vore Beregnings-
formler kun have Gyldighed indtil samme
Grænse. Inden for Elasticitetsgrænsen er
den Omstændighed, at Formforandringernes
Varighed synes ubegrænset, af mindre
Betydning, fordi kun en meget lille Del
af dem er blivende. Derimod er det af
allerstørste Vigtighed, at selve Elasticitets-
grænsen og Elasticitetskoefficienten for et
bestemt Prøvestykke ingenlunde ere ufor-
anderlige Størrelser. De kunne, som det
senere nærmere skal omtales, ved passende
Behandling af Prøvestykket bringes til
at variere, idet f. Ex. en Overbelastning
kan bringe saavel Elasticitetsgrænsen som
ogsaa Brudgrænsen til at voxe. Vil man
benytte de ved Forsøg fundne Talstørrelser
til at anstille en Sammenligning mellem
forskjellige Materialier. saa er det altsaa af yderste Vig-
tighed, at Prøvestykkerne ikke forud have været Grjen-
stand for indbyrdes afvigende Behandlinger.
De Forsøgsresultater, af hvilke de før omtalte
Kvalitetstal have været foreslaaet beregnede, ere saa-
danne som 1) Brudgrænsen B, udtrykt i Vægt pr.
Arealenhed, 2) Indsnøringen paa Brudstedet, angivet
procentvis som Forholdet mellem Tværsnittets Varia-
tion og dets oprindelige Størrelse, 3) Brudforlængelsen
for Prøvestykker af en vis vedtagen Længde (f. Ex.
25cm-), ligeledes angivet procentvis, 4) Brudarbejdet,
altsaa Paavirkningen multipliceret med Længdeforandrin-
gen, hvilket Produkt i Figur 1 er fremstillet ved det
Areal, der ligger imellem Kurven og Abscisseaxen.
Endelig 5) Elasticitetsgrænsen (E) og 6) Stræknings-
grænsen (S', se Fig. 1) samt 7) Elasticitetskoefficienten.
Af de forskjellige foreslaaede Kvalitetstal liar dog, som
allerede nævnt, endnu intet vundet almindelig Udbre-
delse.
Det har i de senere Aar været Gjenstand for
omhyggelige Undersøgelser ved forskjellige videnskabe-
lige Forsøgsanstalter, om disse for et Jærnmateriale
karakteristiske Momenter ere paalidelige Kjendemær-
ker for Styrken, eller om de maaske kunne forandre
sig under den praktiske Anvendelse. Medens der
staar adskillige Spørgsmaal i den Henseende paa Dags-
ordenen som værdige til nærmere at undersøges, ere
et Par Forhold allerede saa grundig undersøgte, at
Praxis kan nyde godt af Forsøgsresultaterne. Det er
disse Forhold der nærmere skulle omtales, nemlig 1)
Indvirkningen af Kulde og Varme og 2) Virkningen
af, at en vis Paavirkning gjentages, som det for per-
manente Konstruktioner maa paaregnes, i det uendelige.
I.
Temperaturforandringer gribe paa forskjellig
Maade forstyrrende eller dog ubelejlig ind i Konstruk-
1*