Jordkloden Efter Syndfloden
Physisk-geographiske Skildringer for dannede Læsere
Forfatter: Louis Figuier
År: 1869
Forlag: P. G. Philipsens Forlag
Sted: Kjøbenhavn
Sider: 507
UDK: 551.4
Emne: Efter den franske Originals tredie Oplag
Med en Mængde i Texten indtrykte Oplysende Billeder og Prospekter
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
438
Havet.
Chlornatrium eller Kogsalt, som alene udgjor langt mere end alle
de øvrige Salte tilsammen, Chlormaguinm, Chlorcalcium, Chlor-
kalium, svovlsuur Magnesia, svovlsuurt Natron, svovlsnur og kul-
sunr Kalk. Jdethele knnne de i Havvandet oploste Salte omtrent
anslaaes til inellem 3 og 4 Procent af Vandets Bagt, og en
fremmed — sandsynligviis tydsk — Naturforsker er ved Beregning
kommen til det Resultat, at den hele Saltmængde fra samtlige
Have i fast Form vil knnne danne et sammenhængende Lag udeu-
paa Jordkloden af mere end 30 Fods Tykkelse. Foruden de faste
Bestanddele indeholder Havvandet endelig ogsaa Luftarter i fri Til-
stand navnlig Ilt og Kulsyre, der ere uundværlige for Havdyrene
og Havplauterue, samt Kvælstof i Form af Ammouiak.
Efter Forchhammer, der har uudersogt eu Mængde Baud-
prover fru næsten alle Tele af Verdeushavet, er Saltmæugden
meget ulige fordeelt i de sorskjellige Regiouer af dette. Forch-
hammer opstiller i saa Heuseeude to Negiouer, af hvilke den meest
saltrige i Gjemiemsttit indeholder 36 Promille og deu mittdst salt-
holdige 4 Promille saltagtige Bestauddele. Atlauterhavet viser
idethele deil største Saltmængde, vi hidtil kjeude, og overstiger i
Beltet mellem 30 Graders uordlig og sydlig Brede endog ofie
Middeltallet 36 Promille. Det stille Hav og det iudiske Tceau
besidde i Gjemlemsttit eil betydelig riugere Saltmæugde end Havet
melleiu Dstkysteu af Amerika og Vestkysten af Afrika og Europa,
eu Forskjel, der sandsynlig hidrører fra en større Negmnæugde og
en mindre Fordampning i de forsluævute Have end i Atlanter-
havet. I Polarhaveue aftager Sovaudet kjeudeligt i Saltstyrke,
hvilke uaturligst forklares af de uhyre Jismasser, der dække de
derliggeude L!ers og Landes Kyster og derfra kfterhaauden skyde sig
ud i Havet, hvor de smelte. I indelukkede Have, der kuu ved
snevre Kanaler hænge sammeu med Tceauet, er Saltmængdeu efter
Forchhammers Uudersogelser i Reglen betydeligt mindre ettd i det
aabne Hav. Bstersoen, som paa Gruttd af sin uordlige Belig-
genhed ikke lider uoget stort Tab ved Fordampuiug og bestandig
optager uhyre Masser Ferskvand fra de store Floder, der udgyde
sig i den, indeholder saaledes i Gjenuemsnit kuu 4 Promille salt-
agtige Bestanddele (den finske Bugt endog kun 3), medeus Salt-